Diskriminerad? Jag? Skämtar du eller?
Uppdrag: Skriv något om diskriminering, men på ett roligt och upplyftande sätt.
Omöjligt! Jag menar sen när är jag någon som blir diskriminerad?
Jag är en ung tjej, etnisk svensk och har en högskoleutbildning (pågående) dessutom är jag både vältaglig och intelligent. Och har ett funktionshinder. So what!
Okej, det påverkar mig dagligen att jag har mitt funktionshinder och det är något som jag får leva med men jag upplever sällan att jag behandlas särskilt annorlunda för det. Jag har aldrig blivit nekad tillträde/medlemskap, aldrig fått glåpord efter mig eller känt mig kränkt eller blivit hotad… i alla fall inte direkt på grund av mitt funktionshinder. Visst har jag upplevt att livet varit orättvist och mitt liv har inte varit en dans på rosor direkt. Men jag har överlevt så här långt och tänker minsann inte ge upp riktigt än.
Men har jag känt att jag blivit diskriminerad för att jag är kvinna då? Inte av någon man i alla fall. Om jag har blivit diskriminerad så är det snarare andra kvinnor som har diskriminerat mig för att jag inte är tillräckligt kvinnlig i deras ögon. Och när det kommer till könsroller så blir vi väl alla diskriminerade emot i dagens samhälle med alla dessa mediekanaler som försöker tala om för oss hur vi måste vara för att bli de vi redan är.
Även om jag skulle ha upplevt att jag blev diskriminerad emot så är det i alla fall omöjligt. Kan man verkligen skriva på ett roligt sätt om diskriminering? Är inte det liksom att förringa ämnet? Vem är det som ska tycka det är kul? Den som blir diskriminerad? Eller den som vet att han slipper genomleva det?
Men vad vet jag? Jag har ju aldrig upplevt hur det är att bli diskriminerad.
Mycket bra skrivet! Det är ett intressant ämne och jag önskar att fler kunde skriva om det!